"Du har terroriseret folkene her længe nok."
"Hvad er problemet?" "Der bliver en skudduel!"
"Jeg fortalte ham, at han må ud af byen."
"Men han hørte ikke efter."
"Der er han."
"Efter alt det, han udsatte de bønder for."
"Han er ikke så lidt fræk."
"Er han en morder?"
"Hans rygte når herfra og til Kentucky."
"Nu afslutter vi det her en gang for alle."
"Det er sidste gang, du trækker pistolen. Forsvind!"
Chester, du er nødt til at gå.
"Det er ude med dig, Morgan."
"Han er Syngende Sandy!"
"Det fortalte jeg dig ved grænsen!"
MAJ, 1942
Godnat.
Luder.
Hej.
Jeg så dig ikke ved morgenmaden.
Jeg spiste i barakken. Det virkede nemmere.
Går det bedre med kvinderne i din barak?
Det er det samme. Akavet, men fint nok.
Som at gå i katolsk skole igen. Og det overlevede jeg.
Hvad glor du på, nar?
- Det behøver du ikke gøre. - Det behøver de ikke gøre.
Min skjorte klæder dig.
Nej, men jeg har ikke mange muligheder.
Du kan få nye ting, når vi tager hjem.
Hvornår bliver det?
Om to uger.
Eller en måned.
Højst.
Asako-san. Har du hørt fra Henry-san?
Jeg beder til, at ånderne ikke har taget dem.
De ånder... De er her stadig.
Jorden er ikke god.
Den stakkels pige.
- Hun har ødelagt alt for Chester. - Hun behøvede ikke komme her.
Men det gjorde hun. Siger det ikke noget?
Se!
Et tegn på liv!
Det er altid et godt tegn.
De fugle... Er det svaler?
Jeg ved ingenting om fugle.
Jeg vil ikke begynde på det, når vi skal bygge et hegn.
- Er det den store chef? Bowen? - Major Bowen.
Forskellen er, at myg ikke suger, når man maser dem!
Arbejder I hårdt, drenge?
- Hvad hedder du, knægt? - Chester.
- Chester Nakayama. - Nakayama?
Jeg kendte en Nakayama.
Eller var det en Nakamura?
Han var en pokkers god gartner.
- Hvornår bliver hegnet færdigt? - Senest om en måned, major.
Godt. Ingen skal forsvinde.
I må hellere bygge et solidt hegn til mig.
I skal være så arbejdsomme.
Nar.
Ikke overraskende, at fyren, der styrer stedet her, er en lort.
- Hvor længe har du været her? - En måneds tid. Og dig?
Jeg kom i sidste uge fra San Francisco
med mine forældre og min bror.
Min storesøster er i Manzanar. Der lyder forfærdeligt.
Der er forfærdeligt her.
- Hvor kommer I fra? - Terminal Island.
Man savner ikke, hvad man ikke har, vel?
Det troede jeg aldrig, at jeg ville se.
Hvad fanden?
De er fra Nisei.
Jeg hørte, at de ansætter oversættere i udlandet.
Utroligt. Jeg troede, at vi skulle være fjenden.
Prøven er svær. Selv fyre, der har studeret i Japan, dumper.
Du overvejer den ikke, vel?
De anbringer os her og forventer, at vi melder os? Rend mig.
Asako-san! Asako-san!
Hvad er der?
- Henry-san er her. - Hvad?
- Vi dansede lige. - Han er her i lejren.
Det er okay nu.
Vi er sammen.
Chester.
Lad mig.
Hvad er det?
Han har forfrysninger.
Jeg gør det blidt. Forsigtigt.
Hvad fanden er der sket? Hvor var du?
- Fortalte de det ikke? - Ikke et ord, Furuya!
Klokken er næsten 09.
Chester kommer med morgenmad.
Det har været svært.
Yoshida-san...
Han var altid den forsigtige.
Da jeg besluttede at blive fisker,
valgte han at sælge madding.
Ofuda vil passe på os.
Den kan beskytte os fra ånder, men ikke fra onde mennesker.
- Hvem mener du? - Spioner!
Tror du, at de ikke lytter? Overvåger os?
De var der. Langt væk fra alting!
Men... du er her nu.
De må være her. Jeg ved, at de er her.
Godmorgen, far.
- Jeg har morgenmad med. - Hvem er det?
Luz.
Hun skal føde mit barn.
Konichiwa, Nakayama-san.
Jeg har varmt vand med til dine hænder og fødder.
Det burde lindre forfrysningerne.
Luz læser til sygeplejerske.
Hvordan ved du, at hun er, hvem hun siger?
- Hun prøver bare at hjælpe! - Chester, gå hellere.
Begge to.
Luz.
Hej, Chester. Må jeg sætte mig her?
Ken Uehara.
Det er Amy.
- Rart at møde dig. - Min søster fra Terminal Island.
- Har du været der? - Nej, men jeg har hørt, der er rart.
- Der er virkelig rart. - Det tror jeg gerne.
Hvis nogen finder kærlighed her, er det ret utroligt.
En skam med Yoshida-san.
Jeg troede ikke, det ville slå klik.
Man kan aldrig forudse det, vel?
Jeg ved ikke.
Da det skete, var Yoshida-san ikke sig selv.
Tror du, det var noget andet?
Bakemono?
Yurei?
Jeg har aldrig troet på de ting fra det gamle land.
Det gamle land? De er i alle lande.
Yurei er overalt.
Den følger dig.
Gå i seng igen.
Svalerne.
Svalerne...
Flyt jer! Lad mig komme til!
Svalerne... De er overalt!
Få ham ud!
Lad os gå. Jeg kan ikke være sekretær for dem.
Du må have noget at lave.
Jeg beklager ventetiden. En mand gik amok i messen.
En soldat tissede uden at få lov og nogen ødelagde en lyskaster.
Der er sgu noget hver dag.
Kom ind.
Sid ned.
Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg hedder Fumi Yoshida.
Min datter, Amy, vil tilbyde sin tjeneste som sekretær.
- Har hun erfaring? - Hun kan stenografi og...
- Hvor hurtigt kan du skrive? - 60 ord i minuttet.
Men mest af alt
vil hun hjælpe sit land i krigstiden.
Ikke sandt, Amy?
Der er meget papirarbejde. Jeg kan bruge en ny sekretær.
Især en patriot som din datter.
Furuya-san?
Furuya-san? Det er Chester.
Jeg har taget sake med. Hjemmelavet.
Hvor er Toshiro? Er han okay?
Han er sammen med min mor. Hun tager sig af ham.
Hvad skete der i dag? Hvorfor angreb du ham?
Det gjorde jeg ikke. Det var ikke mig.
Fortæl ham det. Fortæl ham, det ikke var mig.
Hvad var det så?
Kan du huske, at du sagde noget om svaler?
Jeg følte... noget indeni mig.
Der plagede dig?
Er det sket for dig?
Nej.
Men jeg har set det.
Det holder ikke op.
Det følger med mig overalt.
Du bliver den næste.
Kom væk herfra. Ellers ender du herinde med mig.
Chester, du må tage væk!
Chester! Du må væk!
Beklager, jeg tror ikke på det.
Du er klogere end Furuya-san.
Han følte, at han blev overvåget. Og nu...
Ja. Det slog klik for ham.
Ligesom...
Ligesom min far.
Den dag han kom løbende,
sagde han: "Tag væk."
Var det til os begge?
Nej, det var... kun til dig.
"Chester, du må tage væk."
- Hvorfor sagde han det? - Jeg har givet op.
Hun er ikke derinde.
- Ved du, hvor hun er? - Sikkert på sygeafdelingen.
Jeg har ikke brug for et plaster. Jeg må vide, at mit barn er okay.
Luz, er du okay?
Jeg faldt. Jeg har det fint.
Jeg vil have, at lægen tjekker mit barn, men han har kun
givet mig et dumt plaster til min arm.
Du skal undersøge barnet.
Hun har ingen smerter og bløder ikke. Barnet har det fint.
Vi bliver her, til du har undersøgt hende.
Bed hende lægge sig ned.
Du skal ligge ned.
Sygeplejerske Hasegawa, Pinard.
Sund. Stærkt hjerteslag.
Som jeg sagde har barnet det fint.
- Barnet har det fint. - Ja, jeg kunne lige mærke et spark.
Åh gud.
Hvordan skete det?
Det var dumt.
Jeg gik ud for at bruge latrinen...
...med vinden og regnen snublede jeg.
På grund af vinden? Faldt du bare?
Jeg sagde jo, det var dumt.
- Er du sikker på, det var et uheld? - Selvfølgelig.
Hvad ellers?
FANGELEJR
Hvem der?
Hvad laver du?
Hvor fører du mig hen?
Lad være!
Jeg har ikke gjort noget!
Hjælp!
Hjælp mig!
Kan du huske mig?
Ja...
Hvordan kan det være?
Den nat...
Kan du huske, hvad du sagde til mig?
Nej.
Du sagde...
...at jeg var...
...vidunderlig.
Ja, okay...
Okay...
Jeg var dum.
Jeg gør, hvad du vil have. Jeg beder dig!
Skån mig!
Skån Toshiro!
Der er kun en, jeg vil have.
Bakemono!
- Hvad kan det ellers være? - Måske en yurei.
Han blev fundet i skoven. Det giver ikke mening.
Hvis det var selvmord, hvorfor så ikke gøre det i fangelejren?
Måske var det ikke.
Drengen, der fandt liget, så en kvinde i skoven.
Hvad for en kvinde?
I en kimono fra Meiji-perioden.
Drengen så ikke en skid. Vores hær slår os ihjel. En efter en.
En mærkelig måde at gøre det på.
Hør, Walt.
- Forleden da Luz faldt... - Det var et uheld.
Hvad, hvis det ikke var?
Jeg kan ikke holde op med at tænke på, hvad din far sagde.
- Det igen? - Og din mor.
Hun sagde, der er ondskab omkring mig. Hvad, hvis hun har ret?
Og hvad så? Tror du, det vil følge dig, hvis du rejser?
Held og lykke med at komme væk herfra.
Har du arbejdet som oversætter før?
Eller gået i japansk skole?
Jeg taler det mest derhjemme.
Lad os starte med en militær oversættelse.
Det er en vejledning til at bruge en riffel.
En Arisaka-type eller måske en Yuhan.
Der står...
...man manuelt skal justere...
...synsanordningen...
Eller kikkerten...
...fra 5 til 2,5.
Der er mange fagudtryk, som jeg ikke kender.
Se det her. Vi fandt det på en soldat.
"Kære Toshigo..."
Åh, der står: "Vi er i Ny Guinea."
Så "tyk"...
"Luften er tyk, ikke som Osaka."
"Kirsebærblomster falder."
"En orkide..."
Det er et digt i brevet.
"Vinduet..."
"hvor jeg blev født" måske...
"Jeg vil drømme om det i morgen."
"Jeg håber at være hjemme når de blomstrer igen."
Ellers noget?
- Det er alt, hvad der står. - Tak, fordi du kom.
Hr.?
Hør her...
Jeg har folk, der er afhængige af mig.
For at hjælpe dem må jeg væk herfra.
Ja, men jeg har brug for folk,
der har nemt ved at oversætte sådan nogle breve.
Oversætte... eller knække koden?
Hvilken kode?
Det mærkelige tanka.
Det, jeg dårlig nok kunne oversætte, sproget er...
Hvad er et tanka?
Et digt på fem linjer.
Fem, syv, fem, syv, syv.
31 taktslag. Min mor læste bøger med dem.
Hvad er der mærkeligt ved det digt?
Formuleringen er usædvanlig.
Ikke kun fordi det er et digt.
Forfatteren har byttet rundt på tingene,
så første stavelse i hver linje,
når man siger dem samlet, danner et ord.
"Sa-ra-ma-u-a."
Det er "Saramaua" ikke?
Det sted i Ny Guinea, der var i nyhederne?
Men det vidste De nok allerede.
Jeg er nysgerrig...
Hvor mange andre så det?
Går du ind i hæren?
Det er en mulighed for at få løn.
Mere end jeg har tjent nogensinde.
Der står, du sejler om to dage. Det kan ikke være rigtigt.
Hvor vil de sende dig hen? Og hvor længe?
Jeg starter i Minnesota til træning.
Så... hvor der er brug for mig.
Men jeg sender alle pengene hjem.
Hjem?
Hvilket hjem?
Jeg ved, det er et chok.
Du stikker af.
- Mine forældre vil tage sig af dig. - Det vil jeg ikke have!
- Jeg må vide, at du klarer den. - Så bliv.
Der må være en anden løsning. Andre folk her klarer den.
Jeg er ikke som andre mennesker.
Er det ikke, hvad du ønsker for mig?
At have en plan?
Det er, hvad jeg gør. Det er, hvad det her er.
Jeg sværger på, alt det her...
...er for dig.
Og barnet.
Hvad, hvis du ikke kommer tilbage?
Jeg er oversætter.
Jeg kommer ikke i kamp.
Den er god.
Musikken.
Hvis jeg lukker øjnene...
...kan jeg måske glemme, hvor vi er.
Måske.
Ved du hvad?
Vi har aldrig danset sammen.
Og hvis du rejser...
Det må vi gøre noget ved.
Jeg kan se, du har fundet sake.
Så...
Har mor fortalt, at jeg rejser?
Jeg skal være oversætter i en ny militær efterretningstjeneste.
Med andre Nisei.
Hvad venter du på?
Gå.
Luz flytter ind her, far.
Og du...
Jeg ved, du har været meget igennem.
Det gør jeg.
Men mor kan ikke gøre alt.
Du må stå op af sengen og tage dig af familien.
Og den inkluderer Luz.
Jeg ofrede så meget for dig. Er det sådan, du betaler det tilbage?
Ved at forlade din familie, så du kan blive spion?
Du sagde, jeg skulle lade mig hverve.
Det var, før jeg vidste, hvad de var i stand til.
Roosevelt...
...regeringen...
De ser os som rotter.
Når vi vinder krigen, vil de ikke se sådan på os igen.
Det plejede jeg at tænke.
Man behandler folk godt,
de ser det gode i dig.
Sandheden...
Når man bliver gammel, lærer man...
...at de ikke gør det.
De slog mig.
De efterlod mig i kulden.
Nu støder du til dem.
Men de sendte dig tilbage.
Du er her nu. Med mor.
Du har et barnebarn på vej. Men alligevel...
...sidder du bare her. Man kan ikke leve sådan.
Nej.
Men det er, hvad vi gør.
Holder ud.
Men du...
Du stikker af.
Gå.
Hvis du skal gå, Chester...
...så må du gå.
Jeg gør i det mindste noget.
Hvor meget fortalte du Luz?
Kun at det er et godt job. Hun er bekymret nok.
Ham Ken... Er han flink ved dig?
Du vil se så flot ud i uniform.
Vi skal nok passe på Luz.
Far skal nok tage sig sammen.
Jeg fandt en kvinde, der syr kjoler.
Hvis du bliver træt af at gå i mine skjorter.
Hvordan betalte du for den?
Jeg byttede mit kamera for den.
Chester...
Skriv, så snart du kan.
Dit hår!
Dit hår. Jeg glemte det.
Hvad laver hun?
Hvis Chester dør, og der ikke er nogen krop, kan hun kremere håret.
Give ham en ordentlig begravelse.
DAMER
Asako-san!
Ved du, om der er en anden læge i lejren?
Hvorfor? Hvad er der galt?
Jeg har det fint, men jeg vil ikke til doktor Kitamura igen.
En kvinde i barakken fortalte mig om en jordemoder.
I den nye barak nord for vagttårnet.
Skal jeg ikke gå med dig?
Jeg kan klare det. Arigato.
Barnet bevæger sig.
Undskyld, jeg forstår ikke.
Kan du fortælle mig, og hovedet er nede?
Er hovedet nede?
Nej. Hovedet er ikke nede.
Oppe?
Okay, det er en lettelse.
Der er mit søde barn.